- Sookie? - Hva er det med henne?
Jeg elsker deg, vennen.
Jeg er så lei for det. Men nå slipper du det monsteret for alltid.
Slapp av, Sookie. Jeg har deg. Slapp av.
Sookie. Min elskede Sookie.
- Hun vil aldri bli din! - Nei.
Nei. Det er ikke han som snakker. Han er besatt av min fars ånd.
Bestrål ham med lyset ditt, så forsvinner kanskje svinet.
Lafayette?
- Sook? - Er han fortsatt her?
Ja.
Be ham pelle seg ut av livet mitt. For evig og alltid.
Du hørte hva hun sa.
- Ingenting skjer. - Du garanterte at det ble voldsomt.
Tålmodighet, Sarah. Tålmodighet.
- Du har skapt en ny vampyr? - Ja, det har jeg.
Nå braker det løs.
Det var som bare.
- Fascinerende. - Vi burde nok gå nå.
Oi, dæven!
Jeg ser deg, Steve Newlin.
Det var ikke min feil. Jeg ble tvunget.
Slipp våpenet.
La meg se om jeg skjønner dette. En vampyr som tåler dagslys?
- Mer eller mindre. - Nabolaget blir aldri det samme.
Jeg mente ikke å bagatellisere det, Sook.
- Lilith kaller meg tilbake. - Bill, mener du?
Han kommer til å drepe deg.
Jeg hjelper deg til et trygt sted. Ta hendene mine.
Nå er det min tur til å redde deg. Ta hendene mine.
Føler du ham fortsatt?
- Nei. Han er borte. - Bra.
Jessica. Da jeg kalte på deg, hvor nære på var det at jeg drepte deg?
Jessica?
Nei...
Nå begynner det.
Lilith.
Lilith!
- Jason Stackhouse. - Ingen ringere.
Takk for at du ventet.
Hvert minutt du kaster bort på å ikke sette meg i sving,-
- er et minutt jeg kunne brukt på å skambanke blodsugere.
LAVTF er ikke her for å skambanke noen.
Pisspreik. Dere vil tvinge blodsugerne i kne.
- Vi går gjennom spørreskjemaet. - Sett i gang.
Hva vet du om vampyrers særtrekk, evner og svakheter?
- Jeg vet alt. Neste spørsmål. - Det var ikke noe svar.
Særtrekk: Bleke, kalde, puster ikke, kan se ut som hvem som helst.
Evner: Styrke, superhørsel, hurtighet og noen kan til og med fly.
Svakheter: Sølv, UV-lys, ild,-
- tre gjennom hjertet. Både påle og kule funker.
Og så halshugging. Hugg av hodet ved halsen.
Har du hørt.
Å halshugge svina er en ganske stor svakhet.
- Har du drept mange vampyrer? - Selvfølgelig.
- Hvor mange? - Denne uka?
Jeg tror jaggu jeg skal hente sjefen min.
Jævla rasister.
- Legg meg i koma. - Hva?
Sist jeg kommuniserte med Lilith, lå jeg i koma. Frembring tilstanden.
Dere er ko-ko, alle mann. Hvordan gjør jeg det?
Tøm meg for blod til jeg er helt på randen av den sanne døden.
I morgen overfører du alt blodet tilbake til kroppen min.
- Er det oppfattet? - Jeg forstår.
Jeg fikk veianvisninger. Hvor er Emma?
På badet og gråter. La henne være. Hun vil være alene.
- Har hun det bra? - Nei, hun er skrekkslagen.
Hva kunne du sagt til henne? Hun gråter og spør etter bestemoren.
- Så enkelt er det ikke, Nicole. - Kutt ut, Sam.
Fatter du ikke hvor forskrudd dette er? Tror du det funker å flykte?
På dødsleiet ba Luna meg om å ta henne med meg.
Greit, men hvor skal vi føre henne?
- Jeg hører hva du sier, Nicole. - Du kan ikke fortsette å flykte.
Dette handler ikke bare om deg. En liten pike har mistet moren og faren.
- Hun har ingen mer. - Hun har meg.
Sikker på at det er nok?
Jeg vet at du ville være alene, men du må binde meg.
Unnskyld?
- Natten nærmer seg. - Solen skinner.
Her, ja. Men natten nærmer seg, og jeg vil ikke skade deg.
Om du ikke vil skade meg, er det vel bare å la være?
Så enkelt er det ikke.
Innerst inne er jeg fortsatt et lysvesen, men når mørket faller på...
- Vi har vært sammen om natten. - Jeg vet det.
Da hadde jeg alt spist. Det er ikke noe jeg er stolt over.
Du kan ikke stole på meg, Sookie.
- Ta noen slyngplanter fra treet. - Tror du steinen vil holde deg?
Ja da, jeg har bundet den til bakken med lyset mitt.
Still deg bak meg, og bind hendene mine.
Hardere.
Forsegle knuten med lyset ditt.
Bra.
- Hva gjør vi nå? - Nå venter vi.
Vi kan prate om du vil.
- Om hva? - Hva som helst.
Jeg...
Gid du aldri hadde fått vite sannheten om foreldrene dine.
Slapp av. Seansen var min feil.
Du er den eneste som ikke har noen skyld i dette.
Du har ikke gjort noe galt.
Jeg trodde de elsket meg, men...
- Far. - Jeg kommer.
- Du husker vel Jenny? - Står til, Jenny?
- Kom inn. - Burde ikke hun kle på seg?
Vi er jo varulver. Mann deg opp, for svingende.
- Du ville prate? Prat. - Et heldig sammentreff.
- Hamskifteren din er her. - I hvilket rom?
La dem være. Jeg sa det bare i tilfelle jeg ikke turte å la være.
- I hvilket rom? -117.
- Straks tilbake, Jenny. - Ok, storegutt.
Spar litt kylling til meg.
Merlotte.
Merlotte!
- Hvor er de? Når så du dem sist? - For noen timer siden.
- Hvorfor ringte du ikke før? - Jenny koster...
Det er mine penger du betaler med.
Jeg kler på meg. Skal du lete etter dem, blir jeg med.
- Du blir her. - Flokkens beste er ikke alt.
Jeg er ikke interessert. Bli her.
Jeg begynte å tro du aldri ville komme.
Dæven døtte! Holly?
- Pappa? - Unnskyld, Fire. Gå og legg deg.
Kan vi prate litt?
Ja, vennen?
Før du går på jobb, kunne du gitt meg et skikkelig navn?
- Rett og rimelig. - Ja, det er klart.
- Hvor skal jeg begynne? - Begynn med A.
I første klasse hadde jeg en klassekamerat som het Adilyn.
Pen og søt, men hun flyttet. Siden har jeg ikke kjent noen Adilyn.
- Ikke før nå. - Nettopp.
- Hvordan vil jeg huske søstrene mine? - Du vil aldri glemme dem.
Jeg vil huske dem når jeg høre navnet mitt. De skal være en del av meg.
- Kan hun få firedobbeltnavn? - Hvorfor ikke?
Ok, Adilyn.
Én virket som en...
...Braelyn.
To var en Charlaine.
- Og Tre... - Danika?
- Jeg tenkte jo det! - Ja, hvorfor tror du jeg valgte det?
Det der venner jeg meg aldri til.
Heter jeg altså Adelyn Braelyn...
...Charlaine Danika?
Jeg har et navn.
Det har du, vennen. Et kjempefint navn.
Jøye meg, så deilig du blir i dag.
- Mr Bellefleur! - Jeg forstyrrer vel ikke?
Det er bare meg, jointen og limpistolen.
Jeg får ikke mye tid til meg selv om dagen.
- Hva har du på hjertet, min herre? - Jeg kom hit for å...
For hva?
Dette er snålt, selv til Terry å være.
- Jeg må gi deg noe. - Jeg elsker presanger.
En nøkkel til et bankboks.
Jeg vil du skal ha nøkkelen til bankboksen min.
- Jeg vet ikke helt om jeg vil ha den. - Ta den!
- Terry, hva faen? - Nei, ingen faen ved dette.
Men vi har et sånt vennskap der vi kan gi hverandre nøkler.
Jeg har ingen nøkkel å gi deg.
Fett nok, det. Jeg bare...
Jeg vil bare at du skal ha nøkkelen min. Tar du imot?
Den er god.
Takk.
Terry. Terry!
Ha det. Takk for at du ringte, Lafayette.
- Pokker. - Arlene? Har du det bra?
- Nei. - Hva er det, vennen?
Jeg tror Terry vil ta livet av seg. Han har vært så underlig.
Og i kveld ga han Lafayette en nøkkel til en hemmelig bankboks.
- Nå roer vi oss ned litt. - Det er den jævla krigen.
Tiden går, men han blir aldri kvitt sine indre demoner.
Men selvmord? Trekker du ikke forhastede slutninger nå?
Nei, jeg føler det på meg. Kvinners magefølelse lyver aldri.
Hva skal jeg gjøre? Livet mitt fungerer ikke uten ham.
Vent litt, hva om vi... Jeg vet hva du syns om vampyrer.
Jeg prøver hva som helst.
Vi kan la en vampyr tvinge ham til å glemme.
Steike! Herregud...
At jeg ikke har tenkt på det før! Skal vi ringe Jessica?
Nei, nei. Ikke Jessica.
Men min sønns venns fars mann, Matt.
Han er en vampyr, og skylder meg en tjeneste.
- Din sønns venn fars mann? - De er homofile.
- Når ble du født? -3532 f.Kr.
- Når ble du vampyr? -3500.
Det var veldig mange år å vente på noen.
- Du er spesiell. - Så spesiell er jeg ikke.
En ting må du vite.
Det fins mye jeg angrer på, men ikke at jeg har ventet på deg.
Hvordan trodde du dette ville gå?
Du skulle dukke opp med en kontrakt signert med blod,-
- som ga deg retten til å gjøre meg til din vampyrbrudfe?
Kontrakten ble skrevet på 1700-tallet.
Arrangerte ekteskap var vanlige da.
Men når solen står opp over Bon Temps kan vi rive i stykker kontrakten.
Det endrer ikke det faktum at du skrev den.
Jeg drepte Lilith fordi jeg forakter det hun har gjort meg til.
Jeg forakter smerten og hungeren som river i meg.
Jeg forakter det hungeren tvinger meg til.
Om du vil bli min, ville alt vært over.
For oss to ville sirkelen vært sluttet.
Vi kunne levd hvor som helst, og ferdes fritt, dag som natt.
Vi ville bare trengt hverandres blod for å overleve.
Jeg ville aldri trengt å skade noen.
Det ville ikke finnes noen andre, bare du og jeg.
Men jeg ville vært en vampyr.
Mr Northman.
Se, jeg har fanget en høy, blond trompetertrane.
- Tonefallet antyder noe. - Du er død, Northman.
- Ja, i et helt årtusen. - Jeg sikter til den sanne døden.
Men jeg unner deg ikke noen rask sann død.
Er du sint fordi jeg gjorde din datter til min?
Du er en av de som aldri gir opp, du. Du godtar aldri at du har tapt.
Vi blir vel nødt til å vise deg. Inn med deg.
Eric.
Vampeskrulla Newlin er kjekk å ha. Han vet alt.
- Hva vil du? - Jeg vil ha min datter tilbake.
Så dette handler om Willa likevel?
Jeg vil at du skal føle det samme umettelige savnet.
Du skal forstå hvordan det føles å miste en del av deg selv.
Det skulle bli den andre blondinen,-
- men psykologen her er svak for henne, så det får bli søsteren din.
Unnskyld, søs, men sånn går det. Vær så god.
En ny, dødelig variant av din gamle fiende.
Vi kaller det hepatitt V.
Vi har tro på at viruset vårt kan spres på mange vis.
Det kan inntas, spres via både vaginale og anale samleier,-
- og naturligvis reserveløsningen: injeksjon.
Nei. Nei.
Virusets første vert. Du vil få en plass i historien.
Sånn, ja.
Nyt forestillingen.
Jeg elsker deg, bror.
Og jeg elsker deg, min søster.
Lilith.
Takk, mine damer.
- Avkommet ditt og Warlow er borte. - Hvem står bak dette?
Tyrannen tok avkommet. Den blonde tok vår frelse.
"Tyrannen"? Du svarer i gåter. Hvor er det hvite rommet?
- Livet er en gåte. Døden har ei svar. - Så jævla typisk.
- Ikke ta den tonen. - Jeg ba ikke om noe av dette.
Du kjempet med nebb og klør for å få drikke mitt blod,-
- og nå vil du ha det til at jeg tvang deg?
Du skuffer, William Compton.
- Det var du som dreit på draget her. - Du våger å trosse meg?
Tenk etter, Lilith.
Du valgte feil fe, og døde den sanne døden. Alt er din feil.
Nei, William Compton. Alt er din feil.
Nå må det handles.
Søk aldri svar hos meg igjen.
Sam?
Jeg er uendelig takknemlig.
- Ikke ta henne tilbake til flokken. - Det lover jeg.
Det er ikke min flokk lenger. Nå setter jeg alltid Emma først.
Du og Luna var ofte uenige, men hun ville bare jentas beste.
Slik jeg tror jeg gjør, når jeg gir henne til deg. Du er hennes familie.
- Bestemor! - Emma! Kjære, søte Emma.
Jeg har savnet deg.
- Greit at jeg kjøpte løkringer? - Ja da.
- Nei, ingen løkringer. - Du viser allerede at dette var rett.
Takk skal du ha, Sam.
Kom hit, Emma.
Nå vil jeg at du og bestemoren din tar vare på hverandre, ok?
- Det skal vi. - Ok?
- Lover du? - Ja.
Ha det, vennen.
Får jeg noen gang se deg igjen?
- Dere må komme dere av sted. - Ok.
- Ha det. - Ha det, Nicole.
Jeg mente alvor om løkringene.
Jeg åpner, Terry.
- Hei, Matt. Kom inn. - Så godt å se deg.
- Mrs Bellefleur, antar jeg? - Ja.
- Hvor er han? - Han ser på tv der inne.
Sitt stille, og vær stille. Hør på meg.
Den fortidens smerte som plager deg, glem den for alltid.
Dine skjebnesvangre valg, all din anger, er borte nå.
Borte?
Mrs Bellefleur, si meg hva du vil at han skal glemme.
Si at han aldri var i militæret.
Du var aldri i militæret.
Han var aldri i krigen.
Alt han trenger å vite, er at han er far,-
- stefar og ektemann.
Og kokk.
- Og kokk. - Ja, sir.
Om ti sekunder vil du våkne uten å huske at jeg var her.
- Takk for at du hentet guttene. - Bare hyggelig. Men vær forsiktig.
Slapp av. De stopper aldri en Camry.
- Hei, kjære. - Hei. Hva ser du på?
Å, du vet. Man finner ikke fjernkontrollen, og ser på noe ræl.
Kom. Sett deg på fanget mitt.
Ja, gjerne.
Så tar jeg heisen ned, væpnet til tenna.
Takk, doktor. Og jeg bare venter på å gi de faens svina en real omgang.
- Beklager banningen. - Ikke noe problem.
Dørene åpnes til deres hemmelige skjulested i Las Vegas-stil.
- Overrådet? - Nettopp.
Den første vampyren jeg ser, er en søt, liten resepsjonist.
Men samme hvor søt hun var, skjøt jeg djevelyngelen rett i hjertet.
Jeg blåste henne i fillebiter.
Maurice, jeg vil...
Sarah, godt du kom. Dette er Jason Stackhouse.
Jason, dette er mrs Newlin.
Jeg vet hvem hun er.
Hun er kjent fra tv. En glede, mrs Newlin.
- I like måte, unge mann. - Si Jason.
Maurice, får jeg stille noen spørsmål til vår nye rekrutt på tomannshånd?
- Velkommen til oss. - Takk, sir. Vi ses snart.
- Hva faen driver du med? - Ballegrep på Newlin. Henter Jessica.
Avslører du meg, forteller jeg alt om deg og meg,-
- og hvordan du driver hor i Herrens navn.
Da kaster guvernøren deg rett ut, og du kan glemme alt dette.
Og dette er jævla sykt, så det er nok din idé.
- Forstått? - Ja, det er forstått.
- Kjære. - Det går bra, sir. Hun har spist.
De sa du ville møte meg.
Jeg vil settes sammen med de andre.
- Det er for farlig. - Spiller det noen rolle for deg?
Klart det gjør.
Jeg er datteren din, og du satte meg her.
Føles det virkelig bedre å holde meg isolert?
Bedre bekvemmeligheter her.
Og det er jo tryggere for deg her.
Jeg er død, og likevel er du overbeskyttende.
Du pleier da ikke være så oppesen.
Og du pleier ikke være en kuet faen, men...
Willa, la oss be om at vi kan gjøre deg bra igjen.
Gjøre meg bra igjen? Har du begynte å spille Gud, nå?
Nei, ikke Gud. Det er vitenskap.
Overlarks oppdagelser kan kanskje komme til nytte en dag.
Vår forskning kan muligens kurere deg.
Vil du kurere alle sammen, far? Eller bare meg?
Heretter vil jeg behandles slik du behandler alle de andre.
- De er ikke som deg. - Jo, det er de.
Og du har like stor skyld i dette som min skaper.
Jeg har en venn der ute. Tara heter hun.
Hun kan hjelpe meg med å forstå meg selv bedre.
Om du virkelig bryr deg om meg, bør du slippe meg ut av enecellen.
- Å faen! - Merlotte.
- Hvor er Emma? - Borte.
- Jeg overlot henne til Martha. - De tilhører flokken.
Flokken? Hører du hva du sier, Alcide?
For ikke lenge siden var vi venner. Hva skjedde?
Du førte dem til oss, og lot dem avsløre oss.
Det gjorde jeg virkelig ikke, men det er ikke poenget.
- Du vil ikke avsløre dem mer, vil du? - Aldri i livet.
Vennene hennes er døde, og hun har lovet deg det.
Hennes løfter betyr ingenting for meg.
Vil du drepe oss eller ikke?
Bestem deg, for jeg er faen så lei av dette.
Dra herfra, begge to.
- For godt. - Vi stikker.
- Sam. - Ja.
Du er død, forstår du?
Vis deg i Shreveport eller Bon Temps, eller et sted der flokken værer deg,-
- og du vil ikke lenger få noen beskyttelse fra dem.
Oppfattet.
Jeg ba deg om å ikke komme hit.
Jeg ville se på når du tok ditt livs beste eller verste valg.
- Jeg er stolt over deg, min sønn. - Ja ja.
På tide å våkne, mr Compton. Mr Compton?
Delstaten Louisiana samarbeider med selskapet som produserer Tru-Blood.
Guvernør Burrell, vampyrenes erkefiende, ga følgende uttalelse:
"Jeg opprettholder portforbudet med tungt hjerte."
"Livet vil bli som før igjen straks Tru-Blood igjen er å få kjøpt..."
Tyrannen har mitt avkom. Gi meg alt blodet du har.
- Da har vi ingenting igjen å teste. - Vi må. Gi meg Warlows blod.
Inn i cellen.
- Skal du bure meg inn som et... - ...som et menneske? Ja.
Hvordan føles det?
Jeg tar meg en spasertur.
Mr Compton.
Så fint at dere kunne komme. Hei, Jason.
Jeg vet hvor tøft det kan være første dag i ny jobb.
Var jeg deg, ville jeg tenkt så mangt:
Hva har jeg begitt meg inn på? Tenk om det hele var en stor feil?
Derfor arrangerte jeg en sammenkomst for å inkludere deg i gjengen.
Velkommen til kopulasjonsstudiet!
- Hva betyr "kopulasjon"? - Å knulle. Du vet hva det er?
Vi studerer vampyrenes forhold til hverandre.
Hva øker seksualdriften? Psykiske og fysiske stimuli, begjær,-
- samt seksuell overføring av sykdommer.
En del av jobben er å se på at vampyrer har seg.
Jeg har ingenting imot å se på, men må de ikke være to?
Det blir ikke noe problem.
Jenta.
Oi oi. Hun var sannelig en godbit.
- Hvem er du? - Jeg heter James.
Vet du hvorfor vi er her, James?
- De vil vi skal knulle. - Hvem vil det?
- Jeg kjenner deg ikke. - Det blåser de i.
- Jeg burde vel ikke være overrasket. - Slapp av.
Jeg gjør ikke noe.
- Lyskaster. - Ja, sir.
- Jeg er vampyr, ikke voldtektsmann. - Herregud...
Brenn ham igjen.
- James? - Ja?
Vi gjør det. Vi gjør det, ok?
- Vi holder en forestilling for dere. - Slutt.
Like greit å få det overstått.
Det kommer til å føles som jeg er jomfru.
Aldri i livet, ok?
Du er en vakker person. Du fortjener ikke dette.
Jeg er ingen person. Og visst gjør jeg det.
- Faen ta dere. - Brenn ham en gang til.
En gang til.
Før henne ut.
Unna.
Jeg heter Jessica.
Takk for at du byttet bord. De er så ufine ved bord 4.
Nei da. Jeg fikser det. Jeg tar ut søpla.
- Takk, kjære. - I et ekteskap forutser man behov.
Endelig er du dressert.
Alt vel med dere to?
Jeg forklarer det senere, men vi har det kjempebra.
Takk for at du ringte i går. Du reddet ikke bare ett liv.
Bare hyggelig, snuppa.
Hei, Big John. Jeg tar de her.
- Du er en bra mann, Terry Bellefleur. - På seg selv kjenner man andre.
Hva faen var det?
Terry.
Terry. Åh nei.
- Hva har skjedd? - Ikke gå ut dit.
- Er det Terry? Jeg må se ham. - Arlene?
Slipp meg, Lafayette!
Unna, alle sammen. Unna, sa jeg.
Terry. Nei...
La meg være alene med ham, Big John.
Kom hit, vennen.
Ikke gråt, kjære. La meg holde deg.
Alt vil bli bra. Se på meg.
Tenk på all gleden i ditt liv.
Familien din, oss, barna våre...
Den vakre lille gutten vi satte til verden.
Husker du da Mikey lå i magen min? Du sang for ham hver kveld.
Herregud.
Alt blir bra... Å gud.
Du er ikke redd når du går til ro, og du vil sove godt.
Du blir ikke redd for uventet fare,-
- når ødeleggelsen kommer for de urettferdige.
For Herren skal være ved din side, han skal vokte foten din for snaren.
Du har besøk.
- Hva gjelder det? - Jeg vil møte guvernøren.
- Har du en avtale? - Nei, det har jeg ikke.
Vampyr.
Ild opphør.
Ild.
- Guvernør. - Hvordan klarer du dette?
Fortell om det hvite, runde rommet der vampyrene ser solen.
Jeg aner ikke hva du prater om.
Jo. Jeg vet at du har min datter der.
Faen ta deg.
Faen ta meg?
Min datter er også borte. En av dere tok henne.
Jeg lever og ånder for Willa, så nå kan det være det samme.
Jeg får vel bli martyr, da.
- For hvilken sak? - Tilintetgjørelsen av din rase.
Det vil aldri skje.
Hugg av dem hodet, og et nytt vil vokse ut.
I så fall river jeg av det også.
Nora. Du må være sterk. Vær sterk, Nora.
Jeg er ikke redd. Snart er jeg hos Godric.
Jeg får se inn i hans vakre, blå øyne.
Nok. Jeg får deg ut herfra.
Hun går meg på nervene.
- Herregud, jeg... - Går det bra?
- Jeg føler meg dårlig. - Det er Eric som kaller på deg.
Husker du når Pam kalte på meg? Du må dra, jenta mi.
- Dette er bare blending. - Men kontaktlinsene...
Riv ut faenskapen og kjør på.
Unnskyld meg, vakt. Får jeg prate med deg på enerom?
Bra jobba, lille vampyrunge.
Frakken må være ren. Ta den av før du sliter av henne armen.
Takk skal du ha.
- Jeg vet ikke hvor lenge jeg orker. - Jeg lar deg ikke stoppe.
Vi drar herfra sammen straks vi har funnet Pam.
- God kveld. - God kveld.
- Og Tara og hennes venn Jessica. - Ok.
Vent her.
Allmenn-dosen er ikke helt ferdig enda.
- Alt er kontaminert? - Ja visst. Det er straks ferdig.
Ålreit. Brillefint.
Jeg avventer.
Dæven.
Det verste med å være fe, er å alltid vite hva folk syns om en.
Derfor bodde jeg alene i 5000 år.
Hele byen deler oppfatning om hva slags jente jeg er. Gjett.
- Nei. - De kaller meg for "farehore".
- De tar feil. - Jaså? Jeg tror de kan ha rett.
Jeg har følelser for deg jeg ikke vil ha, men jeg blir ikke kvitt dem.
Om dette var første gang, ville det ikke brydd meg.
Men dette begynner å bli et tydelig mønster.
Kanskje er det like greit at jeg begynner å akseptere det.
Hva gjør du?
Jeg fester slyngplantene med litt mer lys.
Hva gjør du?
Kanskje er jeg ei hore, men dum er jeg ikke.
Og du trenger næring.